A venit şi cea de-a 7523-a primăvară de la facerea lumii, conform calendarului bizantin. Ghioceii au ţâşnit din zăpadă, mugurii au explodat pe ramuri, privighetorile cântă în parcuri şi lunci. O companie olandeză, Mars One, mai puţin sensibilă la frumuseţile primăverii terestre, a anunţat că peste mai puţin de-un deceniu, va trimite primii oameni pe Marte (citiţi pe larg despre tema aceasta, în Periscopul revistei). Călătoria va fi doar dus. Curajoşii vor fi selectaţi din 200.000 de voluntari care ar dori să părăsească Terra pentru totdeauna. Dumnezeu cu ei! Totuşi, nu pot să nu mă întreb: ce fiinţă umană este aceea care are puterea să se desprindă de Mama Pământ? Cum să trăieşti tot restul vieţii privind Pământul pe cer, ca pe-o stea? Un loc în care să nu te mai întorci niciodată? În ce mă priveşte, n-aş opta niciodată pentru o astfel de aventură. Îmi place pe pământ, unde viaţa îţi oferă o corolă imensă de frumuseţi. Chiar dacă suntem avertizaţi că civilizaţia umană ar putea dispărea în următoarele secole, oamenii sunt făcuţi să vieţuiască aici, în... supa maternă. Du-te, navighează printre stele, dar vino înapoi, rămâi pământean, în legea înaintaşilor tăi. Poate e o concepţie conservatoare, dar nu cred că salvarea pământenilor din faţa anunţatei Apocalipse se poate face prin strămutarea pe o altă planetă. Singura soluţie este salvarea planetei albastre! Opriţi defrişarea pădurilor, stopaţi vânătoarea sălbăticiunilor, respectaţi planeta ca pe o fiinţă vie, oblojiţi-i rănile, încetaţi exploatarea sălbatică a resurselor! Terra are drepturi, ca fiecare dintre fiinţele lăsate de Dumnezeu pe pământ. Alianţa "PachaMama" (Mama Pământ, în limba indigenilor achuar din Peru şi Ecuador), fondată în SUA, în 1995, este o comunitate globală (are filiale în 82 de ţări!) care oferă oamenilor şansa de a crea un viitor durabil pentru planeta noastră. În România, "PachaMama" s-a născut din visul Alexandrei Postelnicu, psiholog cu studii făcute în SUA - care şi-a schimbat toate planurile profesionale, pentru a se pune în slujba salvării Pământului.
"Suntem o mare familie, având o responsabilitate comună: sănătatea pământului"
- Vă place să spuneţi că sunteţi un "visător care s-a trezit", şi că PachaMama este o comunitate de "visători treziţi". Treziţi din ce?
- Treziţi din visul că suntem stăpânii pământului, ai naturii, că trăim şi suntem separaţi unii de alţii, când, de fapt, noi, oamenii, suntem o mare familie, având o responsabilitate comună: sănătatea pământului. Este responsabilitatea noastră să ne trezim din acest vis şi să schimbăm modul în care vedem lumea. Stiinţa modernă validează ceea ce străbunii noştri ne-au transmis: că noi, pământenii, facem parte dintr-un întreg, şi orice acţiune a noastră are consecinţe globale. Riscăm să ne autodistrugem, viitorul generaţiilor următoare este pus în pericol, există atât de multă suferinţă, frică, nepăsare, dar, în acelaşi timp, slavă Domnului, există foarte multe resurse şi oameni care lucrează la schimbare.
- Care este, pe scurt, filosofia Alianţei "PachaMama"?
- "PachaMama" este organizaţia care aminteşte omenirii că Natura are drepturi, ca şi oamenii. Drepturile naturii se manifestă prin echilibrarea a ceea ce este bun pentru fiinţele umane cu ceea ce este bun pentru celelalte specii, cu ceea ce este bun pentru planetă, în ansamblu. Alianţa "PachaMama" a fost creată la invitaţia achuarilor, un popor indigen din jungla amazoniană. De la începutul secolului 20, persoane fizice şi juridice din aşa-zisa lume "modernă" au încercat să exploateze terenurile achuarilor pentru resursele de petrol. Achuarii ştiau însă că marile companii petroliere au otrăvit pădurile tropicale şi tot ceea ce este viu în ele. Atunci, înţelepţii achuarilor au făcut un pas îndrăzneţ: au decis să nu aştepte ca ameninţarea să le bată la porţi şi au contactat ei lumea modernă, care le voia răul. Alianţa "PachaMama" a luat naştere tocmai ca răspuns la această chemare a triburilor achuar. Pentru prima dată în lume, drepturile naturii (sub această denumire) au fost incluse într-o Constituţie - Constituţia Ecuadorului, în care se spune: "Natura sau PachaMama (Mama Terra), unde viaţa există sau se dezvoltă, are dreptul de a fi respectată pentru însăşi existenţa sa. Natura este o fiinţă vie. Statul va încuraja persoanele fizice, juridice şi comunităţile să protejeze natura şi va promova respectarea tuturor elementelor care alcătuiesc un ecosistem."
- Unde mai există o grijă similară faţă de natură?
- În câteva ţări de pe toate continentele. Spre exemplu, Bolivia. Această ţară a adoptat drepturi ale Naturii la nivel naţional şi a desemnat un avocat al poporului pentru a trata direct chestiunile de mediu. Şi peste treizeci de municipalităţi din SUA, printre care Santa Monica şi Pittsburgh, au adoptat drepturi ale Naturii la nivel local. În plus, hotărâri judecătoreşti recente urmează această tendinţă, cum ar fi, de pildă, cea de recunoaştere a râului Wanganui, din Noua Zeelandă, drept o fiinţă vie, cu drepturi egale cu ale unei persoane. Recent, în 2014, şi Tunisia a inclus în constituţie " Protecţia Climei şi a Mediului". În Europa, Elveţia recunoaşte demnitatea tuturor fiinţelor; în constituţia sa, Spania recunoaşte drepturile maimuţelor; chiar şi România propune o lege care recunoaşte delfinii ca deţinători de drepturi, şi chiar Guvernul Regatului Unit al Marii Britanii a declarat public că animalele sunt fiinţe sensibile, şi nu doar mărfuri. Declaraţia Universală a Drepturilor Naturii a fost adoptată la Conferinţa din Cochabamba, Bolivia, în aprilie 2010. Atunci s-a spus: "Toţi facem parte din Mama Natură - o indivizibilă comunitate vie de forme de viaţă interconectate. Toate metodele de exploatare, abuz şi contaminare au cauzat mari distrugeri Mamei Terra. Pentru a garanta drepturile oamenilor, trebuie să recunoaştem şi să apărăm drepturile Mamei Terra. Mama Terra este sursa vieţii, a hranei, a învăţăturii, şi ne oferă totul pentru a trăi bine".
"Ceea ce face România este o crimă ecologică fără egal"
- Cum stau lucrurile în România?
- Mişcările din 2013, "Uniţi, Salvăm Roşia Montană", sunt un semnal că românii s-au trezit şi sunt foarte deschişi la schimbare. Mai ales generaţia tânără. Acţionăm în moduri diverse, pentru că provocările sunt mari. Dacă ar fi să punem un diagnostic pământului românesc, atunci am fi nevoiţi să lansăm puternice semnale de deznădejde. Guvernanţii români n-au ajuns încă la nivelul minimal de înţelegere a faptului că Natura are drepturi. Dinspre guvern au venit vânzarea resurelor subterane corporaţiilor străine, tentaţia de a distruge munţi întregi pentru aşa-zise beneficii economice, distrugerea a sute de mii de hectare de păduri, otrăvirea adâncurilor cu substanţe de foraj, afectarea gravă a apelor freatice, chimizarea agresivă a solului, secătuirea râurilor de munte, prin construirea a zeci de microhidrocentrale. Din perspectiva PachaMama, ceea ce face România este o crimă ecologică fără egal, deoarece Dumnezeu a lăsat aici o biodiversitate uluitoare şi un pământ sfânt. Fără exagerare, guvernanţii, politicienii români s-au comportat faţă de natura ţării lor ca un elefant într-un magazin de sticlărie, dovedind o lipsă de respect scandaloasă. De fapt, cine nu respectă natura nu se respectă pe sine. De aceea, organizaţia noastră îşi propune să aducă legea Drepturilor Naturii şi în România, cu toată opoziţia clasei politice.
- Ce importanţă ar avea această lege dacă, printr-un miracol, ar fi votată de parlament?
- Dacă legea drepturilor Naturii ar fi adoptată şi respectată în România, cred că probleme precum Roşia Montană, gazele de şist sau microhidrocentralele din munţi ar fi rezolvate automat. Adică ar fi interzise. În general, starea de sănătate a societăţii româneşti actuale este foarte proastă. Cred că primul pas este să ne trezim la realitatea cu care ne confruntăm, să înfăptuim " trezirea visătorului", schimbând visul lumii moderne - consumismul - cu un vis al legăturii dintre toţi oamenii. Respectul pentru natură este cea mai puternică legătură pe care o putem imagina. Românii nu pot fi rupţi, separaţi de englezi, de bolivieni sau de indonezieni, pentru că natura este a tuturor, în mod egal. Dacă distrugi patru munţi în Apuseni, crima se simte în Australia sau în Canada, iar strigătul pământului rănit se aude în stele. Aş spune că durerea şi tristeţea produse de cazul Roşia Montană a adus vindecare în vieţile tuturor susţinătorilor, pentru că ne-a reamintit de legătura pe care o avem cu pământul românesc. Ne-a unit destinele; ne-am dat seama că nu suntem singuri şi că sunt mulţi oameni ca noi în lume, care vor să aducă o contribuţie pozitivă în societate. Ne-a dat încredere că putem face ceva, putem avea puterea de a schimba lucrurile, dacă ne unim forţele şi acţionăm împreună.
NICOLETA TAYLOR
Phoenix, Arizona, SUA
"Să adoptăm Drepturile Pământului în viitoarea Constituţie a României"
![ALEXANDRA POSTELNICU -](/fas_default.png)