Sora mea venise la Bucuresti fara familie. Asteptase cu nerabdare nunta unei nepoate, bucurandu-se cu saptamani inainte de acest nesperat prilej de a ne intalni cu familia: o multime de rude risipite prin tara si pe care nu le mai vazusem de mult. Ne-am imbratisat, dar n-am apucat sa ne spunem prea multe, solicitate de ceilalti nuntasi, care voiau, toti, sa vorbeasca cu noi. Cand am zarit-o iarasi, era acaparata de Marius, un prieten comun, din adolescenta, care parea sa-i spuna ceva important, dar si amuzant totodata. Iulia radea, parand sa nu observe ca in timp ce vorbea, el isi petrecuse bratul pe dupa umerii ei. I-am pierdut catva timp din vedere, dar cand i-am revazut, desi trecuse o ora, ei pareau la fel de acaparati de discutie, parand sa uite harmalaia din jurul lor. Am intrat in alerta. Marius fusese prima mea iubire din anii adolescentei, genul de barbat care se cramponeaza de tine si te sufoca, decis sa castige cu orice pret batalia. Mult contact fizic, multe intrebari, multe tentative de a te transforma intr-o anexa a lui. In afara de el, nimic important n-are voie sa existe in viata femeii de-alaturi. De altfel, asta fusese motivul pentru care renuntasem la el. O prezenta excesiva care ma sufoca. Intre timp se casatorise, avea trei copii, dar din cate stiam, nu era un sot foarte fidel, si acum, se pare ca pusese ochii pe Iulia.
Pe urma i-am vazut dansand, si mai apoi, cand majoritatea invitatilor plecasera, ei stateau pe terasa, imbratisati. "Ai si tu dreptul sa te distrezi un pic, Iulia", mi-am zis, "totusi, ce naiba faci acolo, cu Marius? Nu-ti lipseste nimic din ce ti-ai putea dori, ai cel mai dragut barbat din lume, doi gemeni, un serviciu de milioane, o casa mare, o masina, un caine, nu exista femeie mai fericita ca tine, si acum te lasi sedusa de un individ rasarit din trecut." Iuliei nu-i placuse niciodata de el. Fusese tot timpul de partea mamei, care ma batea la cap sa renunt.
"A inceput ca un joc", mi-a spus mai tarziu Iulia, cand am stat de povesti amandoua, la o cafea. "Am vrut sa aflu daca mai pot impresiona un barbat. Nu mi-am dat seama ca lucrurile nu se vor opri aici." Nebunia s-a dezlantuit chiar in aceeasi noapte. Abia se despartisera cand a auzit mobilul sunand. Marius voia s-o revada, atunci, pe loc, sau a doua zi. O intreba daca s-a gandit ca ar putea fi iubita lui, ii propunea sa plece impreuna intr-o calatorie, ma rog, tot tacamul. S-au intalnit din nou a doua zi dimineata, apoi Iulia a trebuit sa plece la gara, dar pe toata durata calatoriei, a stat cu ochii ficsi pe mobil. Marius ii dadea sms-uri fara incetare, era ferm hotarat s-o prinda in lat. "A fost o intreaga poveste cu mobilul", spune Iulia. "Pana in ziua aceea, nu scrisesem niciodata un sms, numarul meu il aveau doar Tudor si copiii, iar acum devenisem dependenta de el. Dintr-o data, telefonul meu portativ devenise o cheie spre o alta lume." Iulia, careia dintotdeauna ii placusera lucrurile dosite, care in copilarie colectiona tot felul de cutii ce puteau fi incuiate cu cheia, iar ca adolescenta cumpara haine indecent de scumpe, numai din pricina ca aveau buzunare ascunse in captuseala, putea acum sa poarte pretutindeni cu sine un mic secret, care din cand in cand taraia. "Semnalele sonore insistente, sms-urile ce nu mai conteneau sa vina, toate astea imi accelerau pulsul", recunoaste ea. Marius o catapulta din monotonia ei cotidiana. Daca Tudor si copiii erau prin preajma, se refugia cu telefonul la toaleta: "Eram nerabdatoare sa-i citesc mesajele si tremuram la gandul ca ale mele vor aparea, eventual, pe factura telefonului".
Comunicarea lor scrisa pe mobil consta in variatiuni pe mereu aceleasi teme: cat de entuziasmati erau unul de altul, cat de emotionanta devenise comunicarea, ce bucurie biruitoare ii stapanea, ce vor face cand se vor intalni. "Partea ciudata este ca-mi placea mult mai mult sa-i citesc mesajele decat sa ma vad cu el. Barbatul care-mi scria era mult mai interesant decat cel din realitate. Emotia lecturii mult mai intensa decat dialogurile pe care le purtam cand ne intalneam. Devenisem dependenta de sms-uri."
In schimb, intalnirile erau obositoare. Stateau ore intregi in cafenele, intarziau noaptea in baruri. El ar fi vrut sa ia o camera la hotel si lupta s-o convinga, dar ea refuza categoric. Era ca un joc de-a soarecele si pisica, ce ridica tensiunea la maximum. "Tot te conving eu, intr-o buna zi", spunea Marius.
![Spovedanie la o cafea](/fas_default.png)
Dar odata i s-a intamplat sa se gandeasca la Marius in timp ce Tudor o mangaia. Intamplarea s-a repetat. Asta a umplut-o de remuscari si de teama. Apoi Marius a inceput s-o sune acasa, ca sa-i spuna ca nu se simte bine, ca nu mai rezista si trebuie s-o vada imediat. Abisul lui se muta treptat in existenta ei. Iulia avea insomnii si slabea, iar Tudor nu baga de seama nimic. "Asta a fost realmente absurd", se mira ea, "brusc, relatia cu sotul meu a avut de suferit.
![Spovedanie la o cafea](/fas_default.png)
"Nici un moment nu am avut intentia sa-l parasesc pe Tudor", mi-a spus Iulia. Nunta de la Bucuresti i-a dat impulsul de care avea nevoie, i-a deschis cumva calea catre o viata a ei proprie. Pana atunci, vreme de zece ani, nu existasera pentru ea decat copiii, desigur si serviciul, dar inainte de toate familia, careia i se subordonase cu desavarsire, uitand de sine. Insa asta era o faza de-acum depasita. "Am inceput sa am din nou grija de mine. Marius a fost doar instrumentul eliberarii mele. Imi oferise tot ce-mi lipsise atatia ani: emotia, aventura. Singura intrebare la care nu pot raspunde este daca relatia mea platonica a fost sau nu o tradare. Poti insela doar cu mintea, prin sms? Poti pacatui doar cu gandul, fara sa ajungi la adulter? Mi-ar placea sa aflu intr-o zi adevarul."
LEONTINA
06.09.2008, 19:17Nicolau Rares
Fara suparare,acest articol pare scris de catre redactie si mi se pare penibil;n-as fi tiparit mizeria asta nici cu pistolul la tampla;toate pretinsele "marturisiri" trimise de catre cititori sunt scrise in aceeasi maniera...personaje neobisnuite puse in situatii banale,cuvinte pretentioase,ingrijit alese care au o singura menire,sa impresioneze negativ.De fapt,asemenea articole lansate pe banda rulanta,n-au nicio valoare,nu aduc nimic nou doar rediscuta aceleasi probleme,ca de pilda,infidelitatea,sexul,aventurile...etc,etc.Desi par diferite,toate povestile astea au ceva comun;iar unele personaje mi se par oarecum fortate,ca personajul din povestea"Spovedanile la o cafea"care cumpara haine scumpe doar pt ca aveau buzunare ascunse...Mai degraba pot considera spovedaniile ca pe niste glume in maniera avangardista =)),=))
07.09.2008, 15:49Cristiana Constantinescu
Cred ca e greu sa te ajute cineva sa ajungi la adevar.
Fiecare are adevarul lui, nu cred ca este un singur adevar. Asa cum normalul e incadrat in niste limite ,asa cred ca adevarul este intre niste limite. Ce este adevarat pentru mine nu te convinge si pe tine. Care e adevarul? Al meu sau al tau, e undeva la mijloc. Daca tu te simti curata pentru ca nu ai facut sex cu acel barbat, cred ca sotul tau poate considera o marsavie toata aventura ta, sau poate nu. Oricum nu cred ca merita sa-l intrebi! E bine sa te cunosti pe tine, cu laturi bune si laturi intunecate. Pretul pentru tine a fost acea poveste nebuneasca, e bine ca ai avut puterea sa nu-ti murdaresti familia si mai ales copii cu sentimente ranite. Ai o familie in care te simti bine, asa ca rupe-te de adancuri filozofice. Dupa adevarul meu, in familie lucrurile simple ajuta mult mai mult decat cele sofisticate. Normal ca ai nevoie de mai mult din cand in cand , tocmai ai trecut prin ceva mai mult. Cand va sosi timpul ai sa ai din nou ceva mai mult daca e absolut necesar, poate chiar cu sotul tau. Caracterul individului in general nu sta pe loc, urca coboara se transforma tot timpul, castiga experienta, eiii ce bine sa am anii de atunci si mintea de acum. Bucura-te de tine si asa se va bucura si familia ta de tine, mergi inainte si poate intr-o zi ai sa poti afla adevarul tau daca merita. In tot cazul sunt impresionata de caracterul tau puternic si sincer mi-ar placea sa te cunosc.
09.09.2008, 07:53Lorena Loriulhan
Da, l-ai inselat pe sotul tau, cu trupul(chiar daca n-ati avut raporturi sexuale - vorbesti de imbratisari, pasiune deazlantuita), dar mai ales cu sufletul. Vorbesti, de asemenea, de umblat noaptea prin baruri si cluburi, ceea ce arata cinism, ignorare a celuilalt, a sensibilitatii si mandriei lui firesti: nu stiu cine s-ar simti bine sa i se spuna ca sotia lui a fost vazuta prin baruri dezlantuita la gatul altui barbat! E si lipsa de respect fata de casa ta, fata de copiii tai. Ne da oare cineva dreptul sa ne expunem astfel familia, sa provocam suferinta, rusine? Tocmai in asta consta dificultatea casatoriei: in a sti sa renunti, sa-ti stapanesti pornirile, limitele. Sigur, daca cel de langa tine merita. Iar sotul tau ar fi meritat mult mai mult decat o sotie cu comportament de depravata. E la moda acum sa invocam dreptul la fericire, la autocunoastere , calcand peste cadavre, ignorand "gura lumii", pe celalalt. Slabiciunea e laudata, ridicata la rang de virtute care mediaza cunoasterea(Filozofic, chiar este). Dar o casatorie nu e filozofie, e ...slujba grea si cine nu o poate duce, mai bine sta singur.
28.09.2008, 11:26Aurel Macelaru
Am transmis parerea mea rpin e-mail la adresa indicata de Dvs.
Cu stima,
acelasi
macelaruaurel@yahoo.com
28.09.2008
30.09.2008, 02:21Aurel Macelaru
E foarte important sa fim cinstiti,macar cu noi insine.A gresi cu gandul insemna deja premeditare.Nu este loc de ocolit,chiar greu se poate opri omul de la a pune in aplicare
un gand,daca si conditiile celelalte il ajuta.Dar adevarul trebuie sa fie unul si sa nu il ocolim.Fiecare caz prezentat e ceva particular,dar a trada este generalul pacat:cum mai poti sa te privesti in oglinda dupa ce ai tradat.Chiar daca nu se mai poate face nimic,adevarul trebuie sa primeze,va fi dureros,dar el trebuie spus.Poate o usurare tot va aduce,chiar si celui care a adus tradarea in tabloul vietii.Vremea trecuta peste eveniment nu insemna din pacate si o iertare.Cred ca de aceasta propria constinta e cel mai aspru judecator.Ridurile nu apar doar de la rasul prea mult!
macelaruaurel@yahoo.com 28 septembrie 2008