Un trup în formă de măr
Un proverb din bătrâni spune că "mărul este măturica stomacului". Din contră, dacă trupul dvs. este în formă de măr, adică dacă aveţi grăsime de jur-împrejurul taliei, este bine să ţineţi un regim alimentar. Adipozitatea centrală sau "viscerală", este periculoasă, în măsura în care grăsimile acumulate pe talie eliberează acizi graşi, care se aglomerează în stomac, ceea ce încetineşte metabolizarea zaharurilor, sporind riscul de diabet.
O talie voluminoasă anunţă şi un sindrom metabolic ("sindromul X"), ce grupează diferite tulburări proprii diabetului şi maladiilor cardiovasculare: rezistenţa la insulină, tensiunea arterială, glicemia şi colesterolul. Persoanele al căror corp este în formă de măr au de trei ori mai multe şanse să facă o criză cardiacă decât persoanele care au corpul în formă de pară (grăsime acumulată la nivelul feselor). De asemenea, şi riscul de cancer la colon este mai ridicat. De fapt, grăsimea acumulată la nivelul burţii este atât de curentă la subiecţii suferind de o maladie cardiovasculară sau altă patologie, încât, pentru ei, a-şi măsura circumferinţa taliei este la fel de banal ca a se măsura şi a se cântări, rezultatul fiind mult mai elocvent.
Studiile arată faptul că circumferinţa taliei spune mai mult despre o eventuală problemă cardiovasculară decât greutatea sau orice alt tip de măsură, cum ar fi raportul dintre coapsă şi talie. Din nefericire, la multe dintre femeile intrate la menopauză, cu cât anii trec, cu atât kilogramele se acumulează din ce în ce mai mult. O creştere în greutate cu peste 20 de kilograme la o femeie aflată la menopauză sporeşte riscurile de dezvoltare a unui cancer la sân sau al unei boli de inimă.
O schimbare bruscă de greutate
![Descifraţi mesajele corpului: Ţinuta, forma, greutatea, articulaţiile](/fas_default.png)
Conform unui studiu recent, o pierdere de greutate inexplicabilă, la femei, este de multe ori semnul unei demenţe, ce nu va fi diagnosticată decât zece ani mai târziu. De multe ori, o pierdere de greutate bruscă survine în urma unui tratament medicamentos greşit sau a consumului de droguri, inclusiv antidepresive sau amfetamine. La subiecţii mai în vârstă, o pierdere de greutate bruscă este unul dintre simptomele cele mai frecvente ale unei demenţe.
Cu trecerea anilor, este normal ca o persoană în vârstă să slăbească, dar dacă pierderea de greutate este bruscă şi rapidă, trebuie consultat neapărat doctorul pentru a elimina orice risc de tulburare neurologică.
O retenţie de lichid (edem) explică, de asemenea, o creştere în greutate rapidă (în una sau două zile). Multor femei li se umflă burta şi sânii chiar înainte de venirea ciclului menstrual. Dar dacă retenţia de lichid din ţesuturi are, de multe ori, o origine hormonală, ea poate fi şi semnul unei insuficienţe cardiace, inima nemaiputând să pompeze corect. Dacă picioarele umflate sunt un lucru obişnuit la persoanele ce suferă de o insuficienţă cardiacă, edemele la nivelul abdomenului sunt, de multe ori, legate de o patologie cardio-vasculară.
Dacă vă îngrăşaţi rapid şi slăbiţi tot la fel, fără să vă schimbaţi obiceiurile alimentare, este foarte probabil să aveţi tulburari fizice sau psihologice. Printre ele se pot număra: o problemă cu tiroida, o infecţie puternică, o problemă de nutriţie sau o tulburare a comportamentului alimentar.
Scăderea în înălţime
Chiar dacă a pierde câţiva centimetri este un lucru normal, odată cu trecerea anilor, când acest lucru se întâmplă brusc, poate fi grav. Un studiu britanic a demonstrat că, dacă un bărbat de peste 60 de ani pierde mai mult de 2,5 centimetri înălţime pe an, el are un risc crescut de a deceda în urma unor probleme cardiace sau respiratorii. A scădea în înălţime este şi un semn tipic al osteoporozei, boală gravă care duce la o pierdere de capital osos la femei, dar şi la bărbaţi. Din cauza ei creşte riscul fracturilor minuscule, la nivelul coloanei vertebrale. În acest caz, este vorba despre fracturi vertebrale prin compresie. Vertebrele fracturate îşi pierd din înălţime, de unde rezultă şi scăderea în înălţime a persoanei respective.
![Descifraţi mesajele corpului: Ţinuta, forma, greutatea, articulaţiile](/fas_default.png)
Spate îndoit
Aţi văzut, cu siguranţă, persoane în vârstă, mai ales femei, mergând cu spatele îndoit şi având o umflătura proeminentă între umeri. Această deformare a coloanei vertebrale poartă numele de cifoză. Spre deosebire de persoanele care au scolioză şi se apleacă dintr-o parte în alta, cei ce suferă de cifoză au corpul puternic aplecat înainte. Cifoza este una dintre consecinţele osteoporozei. Diagnosticul este de multe ori pus după o căzătură şi ruperea unui picior. O umflătură la nivelul umerilor este, de asemenea, frecventă la persoanele care au tuberculoză, o tumoră sau afecţiuni la nivelul coloanei vertebrale sau care suferă de artrită degenerativă.
Mersul înţepenit, rigid
![Descifraţi mesajele corpului: Ţinuta, forma, greutatea, articulaţiile](/fas_default.png)
Mersul dizgraţios
Dacă bunica dvs. pare să nu se poată ţine bine pe picioare sau are tendinţa să se aplece pe spate atunci când stă în picioare sau jos, este probabil să sufere de o tulburare a posturii numită "sindromul dezadaptării psihomotorii". A avea un mers nesigur, a face paşi mici sau a-ţi târâi picioarele, din teama de a cădea, sunt nişte caracteristici definitorii ale acestei tulburări. Ea este confundată de multe ori cu maladia Parkinson. Când sindromul dezadaptării psihomotorii este legat de îmbătrânire, el scoate câteodată în evidenţă tulburări grave: maladii cardiovasculare, deshidratare, hipoglicemie şi alte probleme metabolice. Acest sindrom poate să ducă la diagnosticarea unei schimbări în structura micilor vase de sânge din creier, ba chiar o tumoră cerebrală.
Articulaţiile hipermobile
![Descifraţi mesajele corpului: Ţinuta, forma, greutatea, articulaţiile](/fas_default.png)
Articulaţiile rigide
![Descifraţi mesajele corpului: Ţinuta, forma, greutatea, articulaţiile](/fas_default.png)
După 50 de ani, mulţi oameni spun că simt o înţepeneală în articulaţii, ceea ce este, sigur, neplăcut, dar nu periculos. Cu trecerea anilor, lichidul sinovial care lubrifiază articulaţiile este secretat din ce în ce mai puţin. Articulaţiile sunt mai rigide dimineaţa sau după câteva ore de stat jos (de exemplu la teatru), indiferent de vârstă. Este nevoie de mişcare pentru ca articulaţiile "să se lase". Articulaţiile rigide la trezire ne spun fie că este nevoie de o saltea nouă, fie că trebuie să consultăm doctorul în probleme de artrită sau de osteoartrită, cunoscută sub numele de artrită degenerativă, cea mai frecventă formă de artrită. Simptomul cel mai flagrant este o rigiditate a articulaţiilor, care dispare la o jumătate de oră după trezire.
Osteoartrita distruge cartilagiul dintre două articulaţii. Acestea se freacă atunci de oase, ducând la dureri mari, deformarea articulaţiilor şi pierderea mobilităţii. Cele mai atinse sunt în general coapsele, genunchii, picioarele şi degetele. Înainte de 45 de ani, bărbaţii fac mai des boala în comparaţie cu femeile, dar tendinţa se inversează după 55 de ani. Dacă după o jumătate de oră de la trezire, vă simţiţi în continuare articulaţiile înţepenite, vă puteţi aştepta la o poliartrită reumatoidă. Această boală autoimună invalidantă atinge nu numai articulaţiile, ci şi alte părţi ale corpului, printre care canalele lacrimare şi glandele salivare.
Rigiditatea articulaţiilor în orice moment al zilei se poate datora unor tulburări musculare, scheletice sau neurologice, inclusiv patologii inflamatorii precum lupus, sarcoidoză sau o maladie ce afectează muşchii (fibromialgia). Articulaţiile rigidizate pot fi şi rezultatul efectelor secundare ale diferitelor medicamente, precum antibioticele şi inhibitorii de aromatază (prescrişi la cancerul de sân).
Genunchii care trosnesc
Când nu sunt însoţie de dureri, trosniturile în genunchi sunt, în general, cauzate de o problemă temporară de mecanică. Trosniturile pot fi cauzate şi de bule de aer care se sparg. Dar ele pot fi şi primele semne ale unei osteoartrite sau artrite degenerative, care, spre deosebire de alte maladii ce atacă genunchiul, este mai frecventă la femei decât la bărbaţi şi tinde să se agraveze în momentul menopauzei, din cauza scăderii nivelului de estrogeni.